‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫חבר'ה, תראו.‬
‫זה בסדר, טוב? זה בסדר.‬
‫לא רע.‬ ‫-בסדר.‬
‫לו-סין.‬
‫אתה רואה אותם?‬
‫שקט. רק שנייה.‬
‫בואו נלך.‬ ‫-טוב.‬
‫לא, רק...‬
‫קדימה.‬ ‫-בסדר.‬
‫קדימה.‬ ‫-בואו.‬
‫קדימה.‬
‫קדימה!‬
‫קדימה, בואו.‬
‫השטח פנוי. בואו.‬ ‫-טוב.‬
‫מה הוא אמר?‬ ‫-השטח פנוי.‬
‫כן, קדימה.‬
‫קדימה.‬
‫תחזיק את הדלת.‬ ‫-כן.‬
‫הוא לקח ממני במשך חודשים.‬
‫ווייברלי פלייס הוא הטריטוריה שלי,‬ ‫כפי שתמיד היה.‬
‫העסק שלי מתרחב, דאי-לו.‬
‫לא בטריטוריה שלי.‬
‫אהרוג את כולכם, בני זונות!‬
‫רבותיי, בבקשה.‬
‫תסתמו את הפה.‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫זו ישיבה סגורה.‬
‫טומי, אמרת שיהיו כאן זיקוקים.‬
‫איפה השלל?‬
‫זה היה כאן אתמול.‬ ‫-טומי, ישו.‬
‫בגללך הדלת נסגרה, אידיוט!‬
‫מה עכשיו? איך נצא מכאן?‬
‫לא אמרת שהיא תינעל.‬ ‫-אמרתי לך להחזיק אותה.‬
‫פאק.‬
‫שיט!‬
‫אלוהים.‬ ‫-לא!‬
‫קאי, תעשה משהו!‬
‫מה עשית?‬
‫כלום! לא ידעתי!‬ ‫-הצילו!‬
‫אנחנו כאן!‬ ‫-מישהו!‬
‫הצילו!‬
‫היי!‬ ‫-הצילו!‬
‫רדו למטה!‬
‫הצילו!‬
‫הצילו! שמישהו יעזור לנו!‬
‫מישהו!‬
‫- לאקי קזינו - ‬
‫מתנקש ווּ?‬
‫זה כינוי יוצא דופן.‬
‫אתה בכלל יודע מה זה אומר?‬ ‫-ואתה?‬
‫אתה זה שרוצה לקחת את כוחי.‬
‫הכוחות שלך ישימו קץ לעולם.‬
‫הכוחות שלי...‬
‫יתקנו את העולם המקולקל הזה.‬
‫אתה זה שמקולקל.‬
‫תוותר על האש.‬
‫אני לא רוצה להרוג אותך.‬
‫אז אתה...‬
‫מתנקש נוראי.‬
‫- לאקי גראנד קזינו, ‬ ‫בית הסטייקים של ניקי -‬
‫- חדר "לי" - ‬
‫- בית הסטייקים של ניקי - ‬
‫תראה את הידיים!‬
‫תראה לי ידיים!‬
‫עצור!‬
‫שחרר אותו!‬
‫בני.‬
‫אתה חושב שזה יפתור הכול?‬
‫זה עזר לי.‬
‫אני רק מחזיר את הטובה.‬
‫אני בסדר.‬
‫זה לא היה צריך ללכת ככה.‬ ‫-כן? איך בדיוק?‬
‫כשעזרת לטריאדה לקחת את ג'ימי,‬ ‫או כשניסיתי לעצור בעדם?‬
‫ניסית לעצור את זאן.‬
‫אז זו אשמתי? ‬
‫לעזאזל, ג'ני. זה היה צריך להסתדר.‬
‫ג'ימי לא היה האיש.‬
‫ידעתי שזה לא הוא,‬ ‫אבל הייתי צריך כמה קלפים משלי.‬
‫אתה חושב שזה משחק, טומי?‬ ‫שחייו של ג'יימי חסרי משמעות?‬
‫הוא בבית עכשיו. הוא סבבה, לא קרה כלום.‬
‫בסדר, אז כולנו נשכח מזה.‬
‫רק כמה טעויות בזהות.‬ ‫-זה מה שאמרתי.‬
‫לא קרה כלום.‬
‫אולי קצת.‬
‫אתה בוודאי לא כזה נאיבי, טומי.‬
‫תפסיקי לדאוג.‬
‫אימא ואבא מגיעים בעוד שלוש שעות.‬
‫אקח אותם משדה התעופה ונצא לארוחה.‬ ‫-שיט. זה היום. באיזו שעה?‬
‫חמש.‬ ‫-אאסוף אותם.‬
‫אני אאסוף.‬ ‫-מאיזו טיסה?‬
‫לא, טומי. אאסוף אותם.‬ ‫-אסור שההורים יראו אותך כך.‬
‫טומי.‬ ‫-זה יצליח, אחות.‬
‫אאסוף אותם, את תכיני הכול. חזית מאוחדת.‬
‫מה שהם יגידו על השינויים שעשית כאן,‬
‫נתמודד עם זה.‬
‫אלא אם אינך רוצה בי כאן.‬
‫לא. אתה צריך להיות כאן.‬ ‫-כן, אבל...‬
‫את לא צריכה שאדרוך בחרא, ואעשה זאת,‬
‫כי היי, זה מה שאני עושה.‬
‫טומי...‬ ‫-בעצם כן,‬
‫עדיף שלא אהיה כאן.‬
‫זה רק מלחיץ, נכון?‬
‫כן.‬
‫תסתדרי לבד.‬
‫אם ישאלו עליי, תגידי שאני לא בעיר,‬
‫אני בנסיעת עבודה.‬
‫תחשבי על משהו.‬
‫בהצלחה.‬
‫מי אתה, לעזאזל?‬
‫מה אתה?‬
‫אני לא יכול...‬
‫אמרת שראית אותי מתה בחלום.‬
‫שדוד סיקס שרף אותי.‬
‫אני צריכה לדעת עוד.‬
‫בבקשה.‬
‫...הבחור הזה עבד מזה חמש שנים‬
‫במדיום הזה, והוא עושה עבודה נפלאה.‬
‫רוצים לסגור אותו.‬
‫הוא נפלא.‬ ‫-זה לא בסדר.‬
‫תגלה שבעסק הזה, מה שקורה...‬
‫אנחנו צריכים שהאמנות הזו תקום לתחייה.‬
‫זה יוסיף אופי לעיר, ציורי הקיר יופיעו‬
‫על כל הבניינים, וזה לא גרפיטי, זה...‬
‫זה טוב בהרבה ממה שאתה רואה...‬
‫תן לי לחסל את אלק מק'ולו בשבילך.‬
‫ואת מתנקש הווּ.‬
‫אני מכיר את מתנקש הווּ.‬
‫אני אחסל אותו בבוא העת...‬
‫אם לא תהיה לי ברירה אחרת.‬
‫הוא צריך להדאיג אותך.‬
‫אחרים רצו במותי במשך זמן רב,‬ ‫ובכל זאת אני כאן.‬
‫זה שונה.‬
‫עצרי בפינה הבאה.‬
‫אמשיך ברגל.‬ ‫-זה שונה.‬
‫תמצאי את מק'ולו בשבילי.‬
‫אני אטפל במתנקש הווּ.‬
‫זאן...‬
‫תפסיקי לדאוג.‬
‫כן, דאי-גור.‬
‫את צריכה להתרחק מצ'יינה טאון ככל שתוכלי.‬
‫סיקס לא יודע שאני מעורב. ‬ ‫הוא חושב שאני הנזיר.‬
‫אבל הוא ראה אותך.‬
‫הוא יחפש אותך, כדי למצוא אותי.‬
‫ושאר האנשים...‬
‫החברים שלך.‬
‫ג'ני, טומי, לו-סין.‬
‫גם הם הופיעו בחלום?‬
‫נבואה.‬
‫אז הם בסכנה.‬
‫הם יודעים מזה? סיפרת להם?‬
‫לא.‬
‫אתה חייב לספר להם הכול.‬
‫כדי להגן עליהם.‬
‫את תעצרי אותי?‬
‫ראיתי את זה במו עיניי.‬
‫איני יכולה להסביר.‬
‫אבל אני מאמינה.‬
‫אני אעזור לך.‬
‫לחסל את דוד סיקס?‬
‫זו הבעיה שלי. היא לא קשורה אלייך.‬
‫אני מעורבת.‬
‫אני בנבואה שלך.‬
‫תראה...‬
‫אני אפקח עין על לו-סין, ועל חבריך...‬
‫כשתצא להציל את העולם.‬
‫נשמע טוב?‬
‫עשיתי בחירה.‬
‫להגן ולשרת.‬
‫אתה לא לבד. לא עוד.‬
‫לו-סין, מה קורה?‬
‫אני צריך אותך במוסך.‬
‫מתי?‬ ‫-עכשיו.‬
‫לקוח רוצה לטפל בכמה בעיות.‬
‫איזה בעיות?‬
‫תחזרי לכאן.‬
‫אני צריכה ללכת.‬
‫לפני 15 שנה,‬
‫הייתה שריפה בבניין הווה-סונג.‬
‫שבעה מנהיגי טריאדה נהרגו.‬
‫שמעת משהו על כך שדוד סיקס הצית את השריפה?‬
‫למה?‬
‫הגיוני שהוא הצית אותה, לא?‬
‫סיקס הוציא אותנו מהשריפה.‬
‫רגע... מה?‬
‫זה היית אתה?‬
‫היית שם באותו לילה?‬
‫דוד סיקס הציל אותנו.‬
‫נשבענו שלא נספר לאף אחד.‬
‫הוא אמר...‬
‫שאם הטריאדה תגלה...‬
‫הם יחסלו אותך.‬
‫במשך כל השנים האלה,‬ ‫חשבתי שזו הייתה אשמתו של טומי.‬
‫עכשיו אתה יודע.‬
‫המספר שלי בחיוג המהיר.‬
‫הישאר פה, עד שאשוב.‬
‫אתה לא מסוגל להילחם בסיקס לבדך.‬
‫כשאחזור...‬
‫נחשוב על הצעד הבא.‬
‫אל תתקשר אליי, אלא אם סוף העולם מגיע.‬
‫אם תחשוף את הכיסוי שלי...‬
‫זה יקרה.‬
‫אני יודע מה תגידי.‬
‫לא נכון.‬
‫לא. הייתה לי הזדמנות. נכשלתי.‬
‫אז מה הלקח? מה למדת?‬
‫שיתכן שאיני צריך לעשות את זה.‬
‫כולכם חושבים כך בהתחלה.‬ ‫מי שממשיך לחשוב כך, מת מוקדם.‬
‫מי שלא, מת מאוחר יותר.‬
‫את לא עוזרת.‬
‫זו שאלה של מיקוד.‬ ‫-אני ממוקד.‬
‫סיקס צריך למות. אני מבין.‬ ‫אני צריך לדעת משהו.‬
‫סיקס הצית את השריפה בטונג?‬ ‫-אני לא יודעת.‬
‫לא הייתי שם.‬
‫אל תיגע בדבר.‬
‫מי הם?‬
‫הקודמים לך.‬
‫מתנקשי הווּ.‬
‫תשע-מאות ותשעים ותשע נשמות, בדיוק כמוך.‬
‫לאורך אלפי שנים, הם נשלחו להציל את העולם.‬
‫חלקם התקרבו יותר...‬
‫אבל כולם כשלו.‬
‫מתנקשת הווּ הראשונה.‬
‫זו היית את.‬
‫כן.‬
‫הייתי הראשונה שמצאה את רודני הווּ, ‬ ‫ונלחמה בהם.‬
‫גברתי על כולם.‬
‫קרעתי את הווּ-שינג מהחזה שלהם,‬
‫הוצאתי את אבן הנזירים מתוכי.‬
‫חיברתי ביניהם,‬
‫בשריון צב מיסטי.‬
‫לאחר ששחררתי את אבן הנזירים,‬
‫שבתי להיות אנושית.‬
‫לא הייתי זהירה מספיק.‬
‫הותקפתי.‬
‫לא עמדתי בפני התוקפים.‬
‫המכה הראשונה של החיילים‬
‫פגעה בשריון הצב,‬
‫ופיזרה את חמשת יסודות הכוח ‬ ‫בארבע קצוות תבל.‬
‫השנייה...‬
‫הרגה אותי.‬
‫לאחר מכן, רוחות הנזירים הביאו אותי לכאן‬
‫אל השביל.‬
‫זה לא השמיים ולא הארץ,‬ ‫אלא ממלכה ביניהם.‬
‫אני לא חיה ולא מתה,‬
‫אלא צל.‬
‫נועדתי לשוטט בעולם,‬ ‫ולמצוא את האיש שיביס את הווּ...‬
‫ויסיים את מה שהתחלתי.‬
‫אתה מתנקש הווּ האחרון, קאי.‬
‫תקוותה האחרונה של האנושות.‬
‫אסור לך להיכשל כמוני.‬
‫קבל את המוות, ותבטיח את החיים.‬
‫לא כל אחד ישרוד את זה, אבל אתה חייב.‬
‫- גום ווינג - ‬
‫- מאסטר ווה -‬
‫טוב, נשב באזור של ויויאן.‬
‫אני הולכת לשירותים.‬ ‫תזמיני לי כוס מים, בבקשה.‬
‫כן, כמובן.‬
‫מה שלום אימא?‬
‫אסור לי לדבר על הכליות שלה.‬
‫יש לך בעיית מיקום שם.‬
‫הדבר הזה.‬
‫זה צמח גומי.‬
‫אין לך כסף לאמיתי?‬
‫לא, זה...‬
‫זה לא צמח מגומי, אבא. זה צמח גומי.‬
‫זו בעיה. צריך להוציא אותו.‬
‫טוב, רוצה שאוציא אותו עכשיו?‬ ‫-אל תעשי זאת.‬
‫יש אנשים שיעזרו לך לעשות זאת.‬
‫טוב, אביא לנו מים ותה.‬
‫תרגיש בנוח, בסדר?‬
‫תפסיק להסתכל על זה.‬
‫זה בסדר. שב כאן, מיד אחזור.‬
‫אני מבין את הרצון‬
‫להפוך את המקום הזה למשהו שמשקף אותך.‬
‫משהו שמשקף את תפיסת ההצלחה שלך.‬
‫כשקנינו את המקום ממר סטנלי,‬
‫עשינו את אותו הדבר. ‬
‫זוכרת כמה נוראי היה המקום הזה?‬
‫לא. הייתי בת שלוש.‬
‫אבל תמשיך.‬ ‫-לא היה לנו אכפת...‬
‫אם הוא שנא את השיפורים שלנו.‬
‫הוא לא היה בן משפחה.‬
‫אז אתה שונא את השיפורים שלנו.‬ ‫-זה לא מה שהוא אומר.‬
‫זה לא מה שאני אומר.‬
‫מה שאני אומר...‬
‫שנאת את השיפורים שלנו.‬
‫לא. אבא.‬
‫שיפורים שעשינו למענך החיים שלך ושל טומי.‬
‫אבא, זה לא...‬ ‫-תני לו לסיים.‬
‫בסדר.‬
‫טוב, כולי אוזן.‬
‫גם אני. מה אני שומע?‬
‫אימא, היי.‬
‫אבא.‬
‫מקווה שהטיסה הייתה טובה.‬
‫אני מניח שכל טיסה שלא מתרסקת בים, ‬ ‫היא טובה.‬
‫הזמנו כבר?‬ ‫-חשבתי שאתה עסוק.‬
‫זה חשוב יותר.‬
‫הגעתם לכאן בקלות?‬
‫תרצו משהו מהבר?‬
‫לא.‬ ‫-לא?‬
‫טוב, נהדר.‬
‫בבקשה.‬
‫אל תיתן לי להפריע, אבא. בבקשה...‬
‫המשך.‬
‫טוב לראות אותך, טומי.‬ ‫-לשם כך אני כאן.‬
‫כדי להיראות ולא להישמע.‬
‫אבל נשמע אותך, אבא.‬
‫מה פספסתי? תן לי לנחש.‬
‫העציץ.‬
‫כן, זה היה הרעיון שלי.‬
‫זה בסדר.‬
‫אבא, אתה חייב להודות,‬ ‫חוץ מזה המקום נראה נהדר.‬
‫הבר סופסוף הסתדר.‬
‫נדרש קצת מרחב בצד של המטבח. כסאות חדשים,‬
‫איטום הקירות לרעשים.‬
‫צבעוני יותר, פחות תאורה.‬
‫בסדר.‬ ‫-כן. מה זה?‬
‫מה זה?‬
‫תגובות וביקורות.‬
‫תגובות.‬
‫מה, מהאינטרנט?‬
‫אלו שמסומנות בצהוב אינן הכי טובות.‬
‫תיירים...‬
‫שרוצים לחוות את סין,‬
‫באים לכאן ומצפים למשהו מהעולם העתיק,‬
‫אבל הפתעה, זה לא קורה,‬
‫כי הם לא מקבלים את הדבר הרגיל.‬
‫הם מקבלים את מה שתושבי סן פרנסיסקו רוצים.‬
‫די, טומי.‬
‫הם לא מרוצים.‬ ‫-הבט סביבך, אבא.‬
‫האנשים האלה מרוצים. מדי ערב.‬
‫בזכות ג'ני.‬
‫בזכות מה שהיא עשתה.‬
‫היא לקחה פיסה שחוקה מצ'יינה טאון,‬ ‫ושיפרה אותה.‬
‫שיהיה ברור, הצמח המזוין יישאר במקומו. טוב?‬
‫חכו, בבקשה.‬
‫אנחנו חוזרים למלון.‬
‫נתפוס מונית.‬
‫תודה על התה.‬
‫אלוהים.‬
‫לא רציתי לעמוד בצד ולתת לך לחטוף שוב.‬
‫לא מהם.‬
‫לא אחרי מה שעשית כאן.‬
‫לא יכולתי.‬
‫היי, נהיה בסדר.‬
‫אלו רק אימא ואבא.‬
‫זו ההזמנה.‬
‫סגורה, ארוזה ומוכנה לצאת.‬
‫אז מה הבעיה?‬
‫הבעיה היא שמר מק'ולו ביקש ‬ ‫עשרה רכבים נוספים.‬
‫אספקת המכוניות האלה מבוססת‬ ‫על ההזמנה המקורית שלך.‬
‫והעובדה שהן יגיעו אלינו בערב המשלוח.‬
‫אמרתי לך, האחרות ייקחו זמן רב יותר.‬
‫ואני אמרתי שצריך אותן עכשיו.‬
‫מכיר את האחרון שאיים עליי?‬
‫זה לא הצליח לו.‬
‫ועכשיו אתה מאיים עליי?‬
‫למה אנחנו מחכים?‬
‫אתה מכיר את בבינוף. ‬ ‫הוא אוהב לשחק את המשחק.‬
‫הרג עושה אותי רעב.‬
‫עוד הרג...‬
‫יותר רעב.‬
‫תן לי לבוא איתך.‬
‫לא.‬
‫- הוא יהרוג אותך -‬
‫- צא משם עכשיו - ‬
‫- הוא יהרוג אותך, צא משם עכשיו - ‬
‫מר מק'ולו, אני מניח.‬
‫סוף כל סוף.‬
‫הנה אתה.‬
‫דוד סיקס.‬
‫אני לא יכולה לדבר כרגע. הכול בסדר?‬
‫איני יכול לומר לך כמה זמן...‬
‫ציפיתי ליום הזה.‬
‫היי, מי זה אלק מק'ולו?‬
‫למה?‬
‫הוא בנבואה.‬
‫תרגום כתוביות: ליאת בר-און‬